Minne hän meni?
Ette pääse pakoon, sir. - On aika maksaa velat!
TÅRKEINTÅ ON OLLA AITO Released on www.Danishbits.org
Kuulitko, miten soitin? - Ei ole kohteliasta kuunnella.
Sepä ikävää, sinulle. En soita oikein.
Kuka tahansa voi soittaa oikein. Soitan ilmeikkäästi. -Aivan, sir.
Aina vain laskuja.
Mainittakoot myös maksamaton palkkani.
Tyhjäntoimittajaveljeni Ernest pakottaa minut lähtemään.
Harmillista, mutta mitä sille voi?
Palaan maanantai-iltapäivänä.
Tarkkailkaa saksan kielioppia, neiti Prism. -Kyllä, herra Worthing.
Oletteko löytäneet savukekoteloni? - Etsimme sitä yhä, sir.
Anteeksi, kulta.
Ernest. - Algy!
Mitä teet kaupungissa? - Huvittelen. Mitä täällä muutenkaan?
Missä olet ollut viime tiistaista? - Maalla.
Olet aina maalla. Mitä teet siellä? - Maalla huvitetaan muita. Tylsää.
Keitä muita? - Naapureita.
Ovatko he mukavia? - Kammottavia. En puhu heille.
Mahdat huvittaa heitä. Asutko Shropshiren kreivikunnassa?
Shropshiressako? - Aivan.
Mitä aiot tehdä huomenna? - Augusta-täti tulee teelle.
Aivan, Augusta-täti.
Ja Gwendolen.
Miten ihastuttavaa. Voisin kenties käydä tervehtimässä.
Augusta-täti ei hyväksy läsnäoloasi.
Liehittelet tyttöä häpeällisesti. Gwendolen on lähes yhtä paha.
Olen rakastunut Gwendoleniin. Tulin kaupunkiin kosimaan häntä.
Et huvittele, vaan hoidat asioita. - Oletpa epäromanttinen.
Mitä romanttista kosimisessa on? Käsittääkseni sitä odotetaan -
ja sitten jännitys on ohi. Romanssin ydin on epävarmuus.
Musta kaksikymmentäviisi.
Sitä paitsi en usko, että nait Gwendolenin.
Miten niin? - Ensinnäkään minä en suostu.
Et suostu? - Gwendolen on serkkuni.
Ja ennen kuin nait hänet, on tämä Cecily-juttu.
Mitä tarkoitat? En tunne ketään Cecilyä.
Oliko savukekoteloni sinulla koko ajan?
Olen ahdistellut Scotland Yardiakin.
Olin jo tarjota suurta palkkiota. - Tarjoaisitkin. Olen kovilla.
Mutta eihän tämä ole sinun. - Tietysti on. Olet nähnyt monasti.
Ei omistuskirjoituksen mukaan. - Ei sinulla ole oikeutta lukea sitä.
Herrasmies ei tee niin. - Mutta tämä ei ole sinun.
Tämä on lahja Cecilyltä. Sanoit, ettet tunne häntä.
Jos välttämättä haluat tietää, Cecily on tätini. -Tätisikö?
Ihastuttava vanha rouva Turnbridge Wellsissa.
Miksi tätisi kutsuu sinua sedäkseen?
''Pikku Cecilyltä rakkaudella omalle Jack-sedälle.''
Ei sillä ole väliä, että täti on pieni täti -
mutta miksi pienikään täti kutsuisi veljenpoikaansa sedäksi.
Sitä en ymmärrä.
Eikä nimesi ole Jack vaan Ernest. - Ei, vaan Jack.
Olen aina esitellyt sinut kaikille Ernestinä.
On absurdia väittää, ettet ole Ernest.
Se on käyntikortissasi. ''Herra Ernest Worthing, Albany.''
Maalla nimeni on Jack. Sain savukekotelon maalla.
Olet aina teeskennellyt, että sinulla on pikkuveli.
Ja että nimesi on Ernest. Entä pikku-Cecily?
Holhokkini, neiti Cecily Cardew.
Missä maaseutupaikkasi muuten on? - Ei kuulu sinulle. Sinua ei kutsuta.
Se ei ole Shropshiressa. - Epäilinkin niin.
Aivan kuin epäilinkin. Bunburyisti.
Olet itse asiassa edistyneimpiä bunburystejä. Nähdään viideltä.
Hetkinen, sir!
Mikä ''bunburyisti''?
Saksan kielioppisi on pöydällä, Cecily.
Avaa sivu viisitoista. Käymme läpi eilisen oppitunnin.
En pidä saksasta. Se ei ole lainkaan pukeva kieli.
Näytän vaatimattomalta saksantunnin jälkeen.
Holhoajasi haluaa, että kehityt kaikin tavoin.
Jack-setä on niin vakava.
Toisinaan hän on niin vakava, että hän voi huonosti.
Olenpa yllättynyt. Herra Worthingilla on paljon ongelmia.
Hän on jatkuvasti huolissaan siitä murheenkryynistä, veljestään.
Sallisipa Jack-setä murheenkryynin tulla tänne joku kerta.
Voisimme tehdä hänelle hyvää. - Tuskin haluaisin parantaa hänet.
En kannata tätä nykyintoa parantaa huonoja ihmisiä äkkiseltään.
Keskity työhösi, lapsi.
Mitä tarkoitat ''bunburyistillä''?
Olet keksinyt käytännöllisen nuoremman veljen, Ernestin -
jotta pääset kaupunkiin aina halutessasi.
Minä keksin mittaamattoman arvokkaan vammaisen -
nimeltään Bunbury, jotta pääsen maalle aina kun haluan.
Ilman Bunburyn horjuvaa terveyttä emme pääsisi illalliselle.
Sovin viikko sitten Augusta- tädin kanssa. -lllalliselle?
Oletkin naurettavan huono esittämään kutsuja.
Ålä koske kurkkuvoileipiin. Ne ovat Augusta-tädille.
Itse syöt niitä koko ajan. - Se on eri asia. Hän on tätini.
Se on hän. Sukulaiset ja velkojat soittavat noin wagneriaanisesti.
Järjestän hänet pois tieltä 10 minuutiksi -
ja pääset kosimaan Gwendolenia-
pääsenkö kanssasi syömään Savoyhin?
Lady Bracknell ja neiti Fairfax.
Päivää, rakas Algy. Toivottavasti käyttäydyt hyvin.
Voin hyvin, Augusta-täti. - Ne asiat sopivat harvoin yhteen.
Lady Bracknell...
Oletpa upea. -Olen aina upea, vai mitä, herra Worthing?
Olette täydellinen. -Toivottavasti en. Se ei jättäisi tilaa kehittyä-
ja aion kehittyä monin tavoin.
Olemme myöhässä. Oli pakko vierailla lady Harburyn luona.
En ole nähnyt häntä leskenä.
Nainen oli todella muuttunut. Hän näyttää 20 vuotta nuoremmalta.
Saisinko teetä ja lupaamasi kurkkuvoileivän? -Totta kai.
lstuisitko tähän, Gwendolen? - Tässä on ihan hyvä.
Miksi kurkkuleipiä ei ole? - Torilla ei ollut tänään kurkkuja.
Ei kurkkuja? - Ei edes käteisellä.
Kiitos, Lane. - Kiitos, sir.
Olen pahoillani, ettei kurkkuja saanut edes käteisellä.
Ei se mitään, Algy. Lady Harbury tarjosi jo teeleipiä.
Minulla on yllätys illaksi. Kutsuin Mary Farquharin. Hän on miellyttävä.
Minun on jätettävä ihana illallinen väliin.
Ei, Algy. lstumajärjestys menisi uusiksi.
Mikä harmi ja pettymys, mutta sain juuri viestin -
että ystäväni Bunbury on huonona. Minun pitää hänen luokseen.
Herra Bunburylla on omituisen huono terveys.
Raukka on invalidi.
Bunburyn olisi korkea aika päättää, aikooko hän elää vai kuolla.
Päättämättömyys on naurettavaa.
Pyytäisitkö ystävällisesti, ettei herra Bunbury heikkene lauantaina?
Sinä huolehdit musiikista viimeisellä vastaanotollani.
Puhun Bunburylle, jos hän on tajuissaan.
Jos tulette viereiseen huoneeseen, käyn läpi musiikillisen ohjelmani.
Kiitos, Algy. Kovin huomaavaista.
Gwendolen, tule seurakseni. - Tietysti, äiti.
Ihastuttava päivä, neiti Fairfax. - Ålkää puhuko säästä, herra Worthing.
Aina kun puhutaan säästä, halutaan sanoa jotain muuta.
Se hermostuttaa minua. - Haluan sanoa jotain muuta.
Haluan käyttää hyväkseni ladyn poistumista.
Suosittelen sitä. Åidillä on taipumus palata yllättäen.
Olen huomauttanut hänelle siitä.
Siitä hetkestä lähtien, kun näin teidät -
olen ihaillut teitä enemmän kuin ketään naista, jonka olen nähnyt...
Teidän jälkeenne. - Tiedän tuon vallan hyvin.
Toivoisin, että edes julkisesti osoittaisitte sen selvemmin.
Minusta olette aina ollut vastustamattoman kiehtova.
Jopa ennen kuin tapasimme, olin tietoinen suhteenne.
Elämme, kuten toivottavasti tiedätte, idealismin aikoja.
Ideaalini on aina ollut rakastaa jotakuta, jonka nimi on...
Ernest.
Nimessä on aitoutta, joka herättää luottamuksen.
Siitä hetkestä, kun Algy mainitsi ystävänsä Ernestin -
tiesin, että kohtaloni on rakastaa teitä.
Rakastatteko minua todella? - lntohimoisesti.
Rakkaani, ette tiedä kuinka onnellinen olen.
Ettekö rakastaisi minua, jos nimeni ei olisi Ernest?
Mutta nimenne on Ernest. - Entä jos se olisi jokin muu?
Tuo on täysin metafyysinen spekulaatio.
Ja kuten useimmat metafyysiset spekulaatiot -
sillä on vähän tekemistä tosielämän tosiasioiden kanssa.
ltse suoraan sanottuna en juuri perusta nimestä Ernest.
Se ei sovi minulle lainkaan. - Se sopii täydellisesti.
Se on sointuva ja saa minut värähtelemään.
Mielestäni on monia paljon mukavampia nimiä.
Esimerkiksi Jack on viehättävä nimi. - Jack?
Olen tuntenut useita Jackeja ja he ovat kaikki täysin värittömiä.
Ainoa todella hyvä nimi on Ernest.
Meidän on mentävä naimisiin heti. - Naimisiinko, herra Worthing?
Tiedätte, että rakastan teitä. Ja annoitte uskoa, neiti Fairfax -
ettette ole välinpitämätön suhteeni.
Palvon teitä, mutta ette ole vielä kosinut.
Kukaan ei ole puhunut avioliitosta. Sitä aihetta ei ole edes mainittu.
Gwendolen. -Mitä haluatte sanoa, herra Worthing?
Tiedätte, mitä haluan sanoa. - Kyllä, mutta sanokaa se.
Gwendolen. Tuletko vaimokseni?
Herra Worthing!
Nouskaa puolimakaavasta, säädyttömästä asennostanne.
Äiti, pyydän teitä vetäytymään. Emme ole valmiita.
Mikä, jos saan kysyä? - Olemme kihloissa.
Kun olet, minä tai isäsi, mikäli hänen terveytensä sallii -
kerromme kyllä sinulle asiasta.
Odota minua alhaalla vaunuissa. Vaunuissa, Gwendolen!
Gwendolen, vaunuissa!
Ette ole listallani naimakelpoisista nuorista miehistä.
Voin lisätä nimenne mahdollisiin kandidaatteihin.
Voisitteko saapua kotiini kello 11 huomenna?
Haluan esittää muutamia kysymyksiä. Algernon!
Kerroitko Gwendolenille, että kau- pungissa olet Ernest ja maalla Jack?
Hienostuneelle tytölle ei kerrota totuutta. Naisia ei kohdella niin.
Naista joko lemmitään, jos hän on kaunis -
ja tai sitten ei, jos hän ei ole. - Puhut palturia.
Unohdit maksaa laskun.
En koskaan maksa Savoyssa. - Mikset? Sinulla on rahaa.
Ernestillä ei ole. Ja hänen pitää elää maineensa mukaan.
Cecily.
Älylliset ilot odottavat, lapsukainen.
Pistä päiväkirja pois. En ymmärrä, miksi edes pidät sitä.
Kirjaan siihen elämäni ihanat salaisuudet.
Muuten unohtaisin ne täysin.
Muisti on päiväkirja, jota kannamme mukanamme.
Muisti on syyllinen kaikkiin kolmi- osaisiin romaaneihin nykyään.
Älä väheksy kolmiosaisia romaaneja. Kirjoitin itsekin yhden nuorempana.
Ihanko totta? Ei kai se päättynyt onnellisesti?
Hyville kävi hyvin, pahoille huonosti.
Se on kaunokirjallisuutta. Nyt töihin.
Näistä spekulaatioista ei ole iloa.
Tuoltahan tuleekin tohtori Chasuble.
Tohtori Chasuble. Todella miellyttävä yllätys.
Miten voitte? Voinette hyvin, neiti Prism?
Neiti Prism valitti päänsärkyä. Kävely tekisi hänelle hyvää.
En maininnut päänsärkyä. - Tunsin, että päätänne särkee.
Ajattelin sitä enkä saksaa, kun kirkkoherra saapui.
Toivottavasti et ole tarkkaamaton. - Pelkäänpä olevani.
Jos minä olisin neiti Prismin oppilas, takertuisin häneen kiinni.
Kuvaannollisesti, siis.
Kielikuvani sai inspiraationsa... mehiläisistä.
Tapaamme varmaan iltajumalanpalveluksessa.
Onnea, sir.
Ernest.
Tänne päin, sir.
Olkaa ystävällinen ja istukaa, herra Worthing.
Kiitos, lady Bracknell, mutta seison mieluummin.
Poltatteko?
Kyllä, poltan. - Sepä hyvä.
Mies tarvitsee harrasteen. Lontoossa on jo nyt liikaa joutilaita miehiä.
Kuinka vanha olette? - Kolmekymmentäviisi.
Erinomainen naimaikä. Naimisiin tahtovan miehen -
on joko tiedettävä kaikki tai ei mitään. Mitä te tiedätte?
En mitään, lady Bracknell. - Sepä ilahduttavaa.
Luonnolliseen tietämättömyyteen ei saa kajota.
Tietämättömyys on herkkä hedelmä: vain kosketus, ja se on pilalla.
Nykyaikainen koulutus on väärällä pohjalla.
Onneksi koulutus ei tepsi. Muutoin yläluokat olisivat vaarassa-
ja Grosvenor Squarella nähtäisiin väkivaltaa.
Mitkä ovat tulonne? -8000 puntaa vuodessa.
Maassa vai sijoituksissa? - Pääosin sijoituksissa.
Tyydyttävää.
Minulla on talo maalla ja sen yhteydessä hieman maata.
Noin 1500 eekkeriä. - Entä kaupunkiasunto?
Gwendolenin kaltainen viaton tyttö ei voi asua maalla.
Minulla on talo myös Belgrave Squarella.
Numero? -149.
Epämuodikas puoli. Arvelinkin, että jotain löytyisi.
Sen voi kuitenkin muuttaa. - Muodin vain puolen?
Molemmat, tarpeen mukaan.
Elävätkö vanhempanne? - Olen menettänyt heidät.
Yhden vanhemman menetys on epäonnea-
molempien menetys vaikuttaa huolimattomuudelta. Kuka oli isänne?
Ilmeisimmin erittäin varakas mies. - Pelkäänpä, etten tiedä.
Itse asiassa sanoin menettäneeni vanhempani -
mutta itse asiassa vanhempani menettivät minut.
Itse asiassa en tunne syntyperääni. Minut...
Minut löydettiin.
Edesmennyt Thomas Cardew, antelias ja ystävällinen luonne -
löysi minut ja antoi nimen Worthing, koska hänellä oli matkalippu sinne.
Worthing on kylä Sussexissa meren rannalla.
Mistä kyseinen herra matkalla merenrantakylään löysi teidät?
Laukusta.
Aivan, lady Bracknell, olin laukussa.
Suhteellisen suuressa, mustassa, nahkaisessa laukussa-
jossa oli kantokahvat. ltse asiassa aivan tavallinen laukku.
Mistä herra James tai Thomas Cardew löysi laukun?
Victoria Stationin matkatavarasäilöstä.
Joku sekoitti laukut. - Aseman matkatavarasäilöstä?
Brightonin linjalta. - Linjalla ei ole väliä.
Minun on tunnustettava, että olen hämmentynyt.
Että on syntynyt tai kasvanut käsi- laukussa, kahvoilla tai ilman -
on ylenkatsetta perhe-elämän sopivaisuussääntöjä kohtaan -
mikä muistuttaa Ranskan vallankumouksen ylilyönneistä.
Ja tietänettekin, mihin se onneton liike johti.
Mitä suosittelisitte? Teen mitä vain Gwendolenin onnen eteen.
Suosittelen mitä painokkaimmin, että hankitte sukulaisia.
Etsikää itsellenne ennen sesongin loppua ainakin isä tai äiti.
Saatte nähdä laukun milloin vain. Se on tallessa kotonani.
Sen pitäisi riittää teille. - Miten tämä minuun liittyy?
Luuletteko, että antaisimme huolella kasvatetun tyttäremme -
naida matkatavarasäilöön ja muodostaa liiton kassin kanssa!
Hyvää päivän jatkoa, herra Worthing. - Näkemiin.
Tuleeko Gwendolenista äitinsä kaltainen noin 150 vuodessa?
Naisista tulee äitejänsä. Se on heidän tragediansa.
Miehistä ei ja se on heidän. - Onko tuo nokkeluus?
Täydellistä ja totta kuin mikä tahansa sivistynyt havainto.
Rakas Ernestini!
Algy, minulla on tärkeää asiaa herra Worthingille.
Rakkaani. - Romanttinen tarina alkuperästäsi -
jonka äiti kertoi ilkein huomau- tuksin, sai sieluni väräjämään.
Tulin kertomaan, että mikään hänen tekonsa-
ei voi muuttaa ikuista kiintymystäni. - Rakas Gwendolen.
Minulla on kaupunkiosoitteesi. Mikä on osoitteesi maalla?
The Manor, Woolton, Hertfordshire.
Olen yhteydessä päivittäin. - Kultaseni. Oma kultani.
Minä poltan... En tiedä mitään, lady Bracknell.
KADONNEITA
Voin näyttää laukun...
Laukku ja vauva täytyy hukata, ennen kuin ne voi löytää asemalta.
Lady Bracknellin nuuskiessa paheel- lisesta Ernestistä on tullut taakka.
Cecilykin on liian kiinnostunut hänestä.
Haluaisin tavata Cecilyn. - Pidän huolta siitä, ettei niin käy.
Hän on äärettömän kaunis ja vasta kahdeksantoista.
Sanon, että hän kuoli Pariisissa aivohalvaukseen.
Sehän on perinnöllistä. Käytä mieluummin vakavaa flunssaa.
Ernest-rukka kuolee yllättäen Pariisissa pahaan flunssaan.
Sillä hänestä päästään.
Kerroitko Gwendolenille kauniista holhokistasi -
joka on vasta 18? - Sellaista ei paljasteta.
Cecilystä ja Gwendolenista tulee parhaat ystävät.
Puolessa tunnissa he kutsuvat toisiaan sisariksi.
Sitä ennen he kutsuvat toisiaan aivan muilla nimillä.
Ålkää antako minun häiritä.
Toivotaan, että huominen on hyvä päivä. -Ei se ole koskaan.
Olet täydellinen pessimisti. - Teen parhaani, sir.
Voit ottaa esille vaatteeni, tupakkatakkini -
ja jopa kähertimet. - Kyllä, sir.
Huomenna menen bunburyoimaan. - Aivan, sir.
Sen täytyy olla tuo.
Tähdätään tuonne, herra Smithers.
Pyytäkää herra Ernest Worthing tänne.
Olette pieni Cecily-serkkuni. - Olette erehtynyt. En ole pieni.
Olen ikäisekseni harvinaisen pitkä.
Mutta olen Cecily-serkkunne. Ja te...
Olette Jack-sedän veli, serkkuni Ernest.
Tuhma serkkuni Ernest. - Ålkää pitäkö minua tuhmana.
Oletteko johtanut meitä anteeksiantamattomasti harhaan?
Olen ollut hieman ajattelematon.
Olen ollut paha omalla vaatimattomalla tavallani.
Siitä ei pidä olla ylpeä, vaikka se olisi ollut miellyttävää.
Miksi olette täällä?
Jack-setä palaa maanantaina. -Lähden ensimmäisellä junalla maanantaina.
Minulla on tapaaminen, josta en halua myöhästyä.
Teidän pitäisi odottaa Jack-sedän paluuta.
Hän haluaa puhua muutostanne. Jack- setä lähettää teidät Australiaan.
Hän sanoi keskiviikkona, että teidän on valittava-
tämän maailman, seuraavan maailman ja Australian välillä.
Se, mitä olen kuullut Australiasta ja seuraavasta maailmasta-
ei ole rohkaisevaa. Tämä maailma sopii minulle.
Mutta sovitteko te sille? -En taida. Siksi haluan, että parannatte minut.
Voisitte ottaa sen tehtäväksenne. - Tänään minulla ei ole aikaa.
Entä jos parannan itse itseni iltapäivällä?
Aika idealistista. Mutta kannattaa yrittää. -Teen niin.
Tunnen oloni jo paremmaksi. - Näytätte huonommalta.
Olen nälkäinen.
Herra Worthing!
Tämäpä yllätys. Odotimme teitä vasta maanantaina.
Palasin etuajassa. - Hyvä herra Worthing...
Toivottavasti asu ei viittaa onnettomuuteen.
Veljeni...
Häpeällisiä velkoja ja tuhlausta? - Huikentelevaista elämää?
...kuoli.
Veljesi Ernest on... kuollut? - Kuin kivi.
Toivottavasti hän ottaa opikseen.
Hänellä oli monta vikaa, mutta se on surullinen isku. -Hyvin surullista.
Olitteko hänen seurassaan, kun loppu koitti?
Hän kuoli ulkomailla. Itse asiassa Pariisissa.
Sain yöllä sähkeen Grand Hôtelin johtajalta.
Ja kuolinsyy?
Ilmeisesti paha flunssa. - Sitä niittää, mitä kylvää.
Armeliaisuutta, neiti Prism. Minäkin olen herkkä vedolle.
Terveydeksi.
Todella hauskaa, että palasit, Jack-setä.
Mikä hätänä? Aivan kuin hammastasi särkisi. Minulla on sinulle yllätys.
Arvaa, kuka on ruusutarhassa. Sinun veljesi!
Kuka? - Veljesi Ernest.
Hän saapui puoli tuntia sitten. - Ei minulla ole veljeä.
Hän ilahtuu, koska palasit niin pian.
Todellinen ilosanoma.
Luoja.
John-veli.
Tulin kertomaan, että pahoittelen kaikkea harmia.
Ja että aion vakaasti elää paremmin tulevaisuudessa.
Mitä sanoisin? Vanha Ernest on kuollut. Kauan eläköön uusi Ernest.
Luulin, että pitäisit vitsistä.
Tunnet minut ja hämmästelen, kuinka vakavasti sen otit.
Seison edessäsi muuttuneena miehenä.
Olen noussut kuin Feeniks-lintu tuhkasta.
Et kai kieltäydy veljesi kädenojennuksesta?
En suostu. Hän käyttäytyy kunniattomasti ja tietää miksi.
Sopikaa, Jack-setä.
Voisin olla Pariisissa kuolleena.
Niin voisitkin. - Pahaan flunssaan.
Miten olisi, Jack? Puristetaan nyt.
Anteeksi, sir.
Viemme tavarat siniseen huonee- seen. -Milloin voin ripittäytyä?
Viemme Ernestin matkatavarat siniseen huoneeseen. -Mitkä?
2 matkalaukkua, 2 nesessääriä, 2 hattulaatikkoa ja lounaskori.
Voin jäädä vain viikoksi tällä kertaa.
Sinä lurjus. Miten aiot puolustautua?
Pikku-Cecily on ihastuttava, Jack-setä.
Älä puhu neiti Cardewista tuohon sävyyn!
En hyväksy tätä. Turhamaisuutesi on naurettavaa-
käytöksesi sopimatonta ja läsnäolosi talossani täysin absurdia!
Sinun on ehdittävä junaan 17.45. Hyvää kotimatkaa.
Tämä ''bunburyointi'' ei sujunut erityisen menestyksekkäästi.
Eikö olekin miellyttävää nähdä, kuinka sovinto syntyy?
Minusta tämä on ollut erityisen menestyksekästä.
Ruoka on katettu. - Saisinko kukan napinläpeeni?
Ruokahaluni herää vasta, kun napinlävessäni on kukka.
Vaaleanpunainen ruusu... Sinäkin olet sellainen.
Ei ole soveliasta puhua noin.
Neiti Prism ei koskaan puhu noin. - Sitten neiti Prism on likinäköinen.
Olet kaunein tyttö, jonka olen koskaan nähnyt.
Jokaisessa on jotain hyvää.
Ernest kertoi juuri invalidista. - Hän siis kertoi herra Bunburysta?
Ihminen on hyvä, jos hän on kiltti invalidille -
ja hylkää Lontoon ilot istuakseen sairasvuoteen äärellä.
Huomenta, sir. - Huomenta.
Rakas Ernest. Miten epätoivoisesti olenkaan sinua ikävöinyt.
Tapaamisestamme on ikuisuus -
ja eromme tuntuu sietämättömän raskaalta.
Herättämäsi tunteet -
ovat samanaikaisesti ilahduttavia ja äärimmäisen kivuliaita.
Rakkain, kallis Ernest -
nimesi inspiroi minut ottamaan tulevaisuuteni omiin käsiini -
aivan kuin nimesi olisi poltettu syvälle olemukseeni.
Olen päättänyt karata vankilastani ja raivata tieni rinnallesi -
ainutlaatuinen Ernestini.
Ernest.
Algy!
Ernest!
Huomenta, veikkoseni. Meidän on puhuttava.
Lähde pois. - Miten sitten puhumme?
Emme voi molemmat olla Ernestejä. - Emme olekaan, Jack-veli.
Toivottavasti en loukkaa teitä, jos sanon täysin avoimesti...
Minusta vaikutatte -
visuaalisesti täydellisen täydellisyyden henkilöitymältä.
Suorapuheisuus on kunniaksi. Kopioin sanat päiväkirjaani.
Maksaisin mitä tahansa nähdäkseni sen. Saanko?
Et. Se on nuoren tytön kirja ajatuksista ja tuntemuksista.
Minusta on ilo kirjoittaa sanelusta. Voit jatkaa.
Älkää yskikö. Sanellessa on syytä puhua sujuvasti ja yskimättä.
Cecily... Aina siitä, kun näin ensi kertaa kauneutesi -
olen julennut rakastaa sinua villisti, intohimoisesti -
uskollisesti, toivottomasti.
Anteeksi, sir. Kaksi herrasmiestä kysyy teitä.
Herra Ernest Worthing? 84 The Albany?
Minulla on teille ulosottomääräys.
Savoy Hotel vaatii 762 puntaa ja 14 shillinkiä.
En koskaan syö Savoyssa omilla rahoillani.
Meidän on pakko viedä teidät velkavankeuteen.
Velkavankeuteen? - Kuudeksi kuukaudeksi.
Ehkä maksatte mieluummin.
Miten ihmeessä? Herrasmiehellä ei koskaan ole rahaa.
Käsittääkseni sukulaiset yleensä maksavat. -Aivan. Jack-veli?
762 puntaa, 14 shillinkiä ja kaksi pennyä-
viime lokakuusta lähtien.
En tosiaan ole koskaan nähnyt moista tuhlaavaisuutta.
Olet naurettava. Sinulla on velkasi ja minulla omani.
Tiedät, että tämä lasku on sinun.
Jos tämä on pilaa, se on varsin mauton.
Tuollaista julkeutta odotinkin.
Moista kiittämättömyyttä en odottanut.
Seuraavaksi hän kieltää olevansa Ernest Worthing.
Valitan, että häiritsen perhetapaa- mistanne, mutta kello on paljon.
Hollowayn vankilassa pitää olla neljältä.
Säännöt ovat ankarat. - Hollowayhin!
Irti! -Tällaiset rangaistukset hoidetaan Hollowayssä.
En istu lähiövankilassa koska illastin West Endissä!
Jack!
Suostun maksamaan veljeni velan -
jos hän suostuu lähtemään viipymättä Bunbury-rukan luo -
jonka terveys heikkenee nopeasti.
Miten on, Ernest?
Herra Worthing!
Älkää häiritkö neiti Cardew'n opintoja.
Olin unohtaa. Tohtori Chasuble odottaa teitä sakastissa.
Odottaa minua? - Juuri niin.
Kuulostaa vakavalta.
Ei anneta hänen odottaa. - Se olisi väärin.
Sakastissa on kuulemma epämiellyttävän kosteaa.
Lähteminen on tuskallista. - Ette voi hylätä Bunburyä nyt.
En välitä Bunburystä tai mistään muustakaan.
Välitän vain teistä. Rakastan teitä, Cecily.
Naitteko minut?
Totta kai. Olemme olleet kihloissa kolme kuukautta.
Kolme kuukautta? - Niin.
Torstaina siitä on kolme kuukautta. - Rakkaani...
Milloin kihlaus solmittiin? -14. helmikuuta.
Kamppailin mielessäni kauan ja lopulta suostuin tämän puun alla.
Säilytän kirjeesi tässä rasiassa. - Kirjeeni?
En ole koskaan kirjoittanut sinulle. - Muistan sen kyllä.
Minun täytyi kirjoittaa sinun kirjeesi itse.
Kirjoitin kolmesti viikossa.
Näytä ne. - En voi. Sinusta tulisi itserakas.
Kolme kirjettä, jotka kirjoitit kihlauksen purkauduttua-
olivat niin kauniita ja huonosti tavattuja, että se itkettää yhä.
Purkautuiko kihlauksemme? - Totta kai.
22. maaliskuuta. Voin näyttää päiväkirjaani.
''Tänään purin kihlaukseni Ernestin kanssa.''
''Sää on ihastuttava...'' - Mitä minä tein?
Loukkaannun, että purit sen säänkin ollessa ihastuttava.
Kunnon kihlat täytyy purkaa ainakin kerran.
Sait anteeksi ennen viikonloppua.
Olet täydellinen enkeli. - Ja sinä romanttinen poika.
Ennen en uskonut meneväni naimisiin. Ålä pura kihloja enää.
Tuskin voisinkaan, olenhan vihdoin tavannut sinut.
Ja on tietysti muistettava nimesi.
Niinpä tietysti.
Ålä naura, mutta olen aina unelmoinut -
rakastavani jotakuta, jonka nimi on Ernest.
Jokin siinä nimessä herättää ehdotonta luottamusta.
Etkö rakastaisi minua, jos nimeni olisi jokin muu?
Kuten mikä? - Vaikkapa Algy.
Kunnioittaisin sinua ja ihailisin luonnettasi -
mutta tuskin voisin antaa sinulle jakamatonta huomiotani.
Valjakko on valmiina, sir.
Joudahan, rakkaani. Palaat myös aiemmin.
Hurmaava nuorimies. Pidän hänen hiuksistaan.
Halusitte tavata minut, tohtori Chasuble.
En.
Ettekö?
Olen pahoillani. Mutta vain selvyyden vuoksi...
Tarkoititteko, ettette ole sanonut tahtovanne tavata minua-
vai ettette tahdo tavata minua?
Kieli on mielenkiintoinen asia. Iltapäivällä on kahdet kastajaiset -
ja minun täytyy täyttää kastemalja.
Terveydeksi.
Neiti Fairfax tuli tapaamaan herra Worthingia.
Hän sanoi, että asia on tärkeä.
Herra Worthing on kohta vapaa. Tarjoilkaa meille teetä.
Neiti Cardew. - Kiitos.
Saanko esittäytyä, neiti Fairfax.
Nimeni on Cecily Cardew. - Kaunis nimi.
Meistä tulee hyvät ystävät.
Pidän teistä jo nyt. Ensivaikutelma pätee aina.
Oletteko täällä kylässä? - Asun täällä.
Asutte varmaan äitinne tai kypsemmän naissukulaisen kanssa.
Minulla ei ole äitiä tai sukulaisia.
Huoltajani katsoo perääni. Olen herra Worthingin holhokki.
Hän ei ole koskaan maininnut teitä.
Onpa hän salaperäinen. Hän on yhä kiinnostavampi.
Täytyy tunnustaa, että nyt kun tiedän -
että olette hänen holhokkinsa, toivon että olisitte hieman...
Vanhempi ettekä niin vetovoimainen.
Ollakseni vilpitön...
Epämiellyttävien asioiden suhteen tulee aina olla vilpitön.
Puhuakseni avoimesti, Cecily...
Toivon, että olisitte 42-vuotias ja huomattavasti koruttomampi.
Ernest on suoraselkäinen. Hän on itse kunniallisuus.
Esimerkiksi Jack olisi loistava nimi.
Ernest Worthing ei ole huoltajani, vaan Ernestin isoveli.
Se selittääkin kaiken.
Nostitte taakan rinnaltani. Olin jo ahdistua.
Oletteko varma, ettei Ernest ole huoltajanne?
Aivan varma. ltse asiassa...
Olen hänen. - Suokaa anteeksi?
Ernest Worthing ja minä olemme kihloissa.
Rakas Cecily, tässä täytyy olla erehdys.
Ernest Worthing on kihloissa minun kanssani.
Kuulutus julkaistaan lauantain sanomalehdessä.
Teille on sattunut väärinkäsitys.
Ernest kosi minua tasan 10 minuuttia sitten.
Outoa. Hän pyysi minua vaimokseen -
eilen iltapäivällä puoli kuudelta. Voitteko selvittää tapahtuneen?
Luen junassa aina päiväkirjaa, sillä tahdon repäisevää luettevaa.
Olen pahoillani, mutta minulla on häneen etuoikeus.
Saisiko olla teetä, neiti Fairfax? - Kyllä kiitos, neiti Cardew.
Sokeria? - Ei kiitos. Se on poissa muodista.
Kakkua vai voileipä? - Voileipä, kiitos.
Arvostetuissa taloissa kakkua tarjotaan nykyään harvoin.
Tunnuitte kierolta ja petolliselta heti ensi näkemiseltä.
Minusta tuntuu, että tuhlaan kallista aikaanne.
Teillä on varmasti vastaavia käyntejä naapurustossa.
Ernest!
Sinä palasit pikaisesti. Odota hetki, Ernest.
Oletko sinä kihloissa tämän nuoren naisen kanssa?
Varjele! Gwendolen.
En tietenkään ole. Mistä sinä sellaisia keksit?
Kiitos. Ole hyvä. - Tässä on jokin erehdys.
Syleilemänne mies on serkkuni Algernon Moncrieff.
Algernon Moncrieff? - Aivan.
Algy!
Tuolla on Ernest!
Minun Ernestini. - Rakas Gwendolen.
Tiesin, että tässä on väärinkäsitys.
Mies, joka pitelee teitä, on holhoajani John Worthing.
Anteeksi kuinka? - Tämä on Jack-setä.
Jack?
Sanotaanko sinua Algyksi? - En voi kieltää.
Onko sinun nimesi John?
Voisin kai kieltääkin sen. Mutta kyllä se on nimeni.
On ollut vuosia. - Meitä on molempia petetty.
Rakas loukattu Cecily. - Rakas petetty Gwendolen.
Kutsuthan minua sisareksesi? - Tietysti.
Mennään sisälle, sisar. - He tuskin meitä häiritsevät.
Miehet ovat pelkureita.
Miten voit syödä rauhallisena teeleipiä?
Oletko täysin tunteeton? - Näitä ei voi syödä kiihtyneesti.
Voi sotkisi kalvosimet.
Olette tunteeton, kun syötte tässä tilanteessa.
Lohduttaudun ruoalla. Jos olen todella pahassa pulassa-
kuka tahansa voi todistaa, että tahdon vain ruokaa ja juomaa.
Syön teeleipiä, koska olen onneton.
Sitä paitsi pidän näistä.
Ei sinun silti tarvitse ahnehtia niitä kaikkia itse.
Haluaisitko kakkua? En pidä siitä.
Kai mies voi syödä teeleipiä omassa puutarhassaan?
He syövät teeleipiä.
Sanoit juuri, että se on tunteetonta.
Sanoin, että sinä olet tunteeton tässä tilanteessa.
Se on eri asia. - Mutta teeleivät ovat samat.
Sinulla tuskin on mahdollisuuksia holhokkini kanssa, Algernon.
Tuskin sinullakaan neiti Fairfaxin kanssa, Jack.
Oletteko kiinnostunut jostain tietystä lapsesta, herra Worthing?
Itse asiassa tahtoisin kasteen itse.
Tänään iltapäivällä, jos teillä ei ole kiireitä.
Mutta eikö teidät ole jo kastettu?
En muista siitä mitään.
Ellei se sitten vaivaa teitä tai ellen ole mielestänne liian vanha.
Ei, ette suinkaan.
Pirskotus ja aikuiskaste ovat tavallisia kirkon käytäntöjä.
Mihin aikaan tilaisuus pidetään?
Voisin ravata paikalle kuuden nurkilla. -Sopii hyvin.
Kiitos.
Ei molempia voi kastaa Ernestiksi.
Saan mennä, jos haluan. - Sinut on kastettu jo.
Siitä on jo vuosia. - Tärkeintä on, että se on tehty.
Tiedän, että terveyteni kestää sen.
Jos et ole varma, kehottaisin varovaisuuteen.
Se on vaarallista. - Puhut aina roskaa!
Säilyttäkäämme arvokas hiljaisuus. - Emme voi muutakaan.
Lännestä tuulee ripeästi
Halki Aigeianmeren
Salaisessa marmoriportaikossa
Purppukaleerini sinua vartoo
Tule! Purppurapurje auki on
Vartija kaupungin nukkuu
Hiljaisuudella on epämiellyttäviä seurauksia. -Mauttomia.
Rakas ladyni, alas tule...
Ladyni ei tule, tunnen hänet
Hän rakastajan valoja ei kuule
Mitäpä mitätön mies tietää
Olennosta julmasta ja kauniista
Tosirakkaudella nainen vain leikkii
Hän ei rakastajan tuskaa tunne
Ja minä joka rakastan kuin mies
Rakastan turhaan, rakastan turhaan
Tule alas
Me emme aloita keskustelua.
Minulla on tärkeä kysymys. Vastauksesta riippuu paljon.
Terve järkenne on vertaa vailla. Vastatkaa tähän, herra Moncrieff.
Miksi teeskentelitte holhoajani veljeä? -Tahdoin tavata teidät.
Selitys kuulostaa tyydyttävältä. - Jos häneen voi uskoa.
En usko, mutta vastaus on kaunis.
Vakavissa asioissa ratkaisee tyyli, ei rehellisyys.
Miten selitätte tekaistun veljenne, herra Worthing?
Tahdoitteko tilaisuuden tavata minut mahdollisimman usein?
Epäilettekö sitä?
Epäilykseni ovat suuret, mutta aion murskata ne.
Selitykset ovat kelvollisia, varsinkin Worthingtonin.
Siinä oli häivähdys totuutta. - Itse pidän Moncrieffin sanoista.
Hän loisti hyvyyttä. - Pitäisikö heille antaa anteeksi?
Ehkä ei sittenkään. - Totta. Periaatteista ei saa luopua.
Ristimänimenne ovat yhä ylitsepääsemätön este. Siinä se.
Ristimänimemme? Siinäkö se? Meidät kastetaan iltapäivällä.
Teetkö jotain niin kamalaa minun vuokseni? -Kyllä.
Käytkö läpi tulikokeen minun vuokseni? -Kyllä.
Itsensä uhraamisessa miehet ovat valovuosia meitä edellä!
Lady Bracknell. - Gwendolen!
Mitä tämä on?
Olen kihloissa herra Worthingin kanssa, äiti.
Tule tänne. lstuudu.
Istuudu välittömästi.
Kaiken yhteydenpidon välillänne -
on lakattava välittömästi. Tästä en taivu.
Olen kihloissa Gwendolenin kanssa. - Ette todellakaan ole.
Ja seuraavaksi Algyyn.
Algy. - Niin, Augusta-täti.
Täälläkö invalidi ystävänne herra Bunbury asuu?
Ei, hän ei asu täällä. Bunbury on muualla.
Itse asiassa... Hän on kuollut.
Kuollut? - Kuollut.
Milloin Bunbury kuoli? Se tapahtui kovin yllättäen.
lltapäivällä.
Mihin hän menehtyi? - Bunburykö?
Hän taisi räjähtää.
Oliko hän kapinallisen väkivallan uhri?
En tiennyt politiikan kiinnostavan häntä.
Tarkoitan, että hän sai selville.
Lääkärit saivat selville, ettei Bunbury voi elää. Joten hän kuoli.
Hän luottaa sokeasti lääkäreihinsä.
Onneksi hän valitsi suunnan ja noudatti lääkäreiden neuvoa.
Nyt kun olemme päässeet eroon herra Bunburystä-
tiedustelisin teiltä herra Worthing, ketä Algy pitelee käsivarsillaan -
ilmeisen tarpeettomalla tavalla? - Hän on holhokkini Cecily Cardew.
Minä olen kihloissa Cecilyn kanssa.
Anteeksi kuinka? - Olemme kihloissa, lady Bracknell.
En tiedä onko Hertfordshiren ilmassa jotain erityisen kiihottavaa-
mutta täällä solmittavien kihlausten määrä ylittää keskiarvon -
jonka tilastot esittävät opastukseksemme.
Liittyykö neiti Cardew jotenkin Lontoon suuriin rautatieasemiin?
Kaipaan vain tietoa.
En ole ennen kuullut ihmisistä, joiden syntyperä on pääteasemalla.
Lähtömme koittaa pian, Gwendolyn.
Muodon vuoksi kysyn, onko neiti Cardew'lla omaisuutta.
Noin 130000 punnan varallisuus. Siinä kaikki.
Oli mukava tavata, lady Bracknell. - Hetkinen.
130000 puntaa? Rahana?
Neiti Cardew näyttää viehättävältä nuorelta naiselta.
Tulehan tänne.
Nosta leukaa ylemmäs. Leuan asento määrää tyylin.
Nykyään leukaa pidetään hyvin ylhäällä. Algy!
Neiti Cardew'n profiili kielii menestyksestä seurapiireissä.
Cecily on maailman suloisin tyttö. En piittaa seurapiireistä.
Älä väheksy seurapiirejä.
Niin tekevät ne, jotka eivät pääse piireihin.
Rakas lapsi. Algylla ei ole muuta kuin velkansa.
Minä en hyväksy avioliittoja rahasta.
Kun itse nain lordi Bracknellin...
Olin täysin varaton.
Mutta en koskaan ajatellut, että antaisin sen estää minua.
Annan suostumukseni. - Kiitos, Augusta-täti.
Minä olen neiti Cardew'n huoltaja.
Hän tarvitsee minun suostumukseni.
Ja suostumustani minä en anna. - Mistä syystä?
Epäilen Algya epärehelliseksi.
Veljenpoikani epärehellinen!
Asiasta ei ole epäilystäkään.
Pistäytyessäni Lontoossa tärkeissä sydämen asioissa-
hän hankkiutui sisään kotiini väittämällä olevansa veljeni.
Hän on yrittänyt päästä holhokkini suosioon rahallisista syistä.
Kiellä se, jos uskallat.
Hän jäi teelle ja rohmusi kaikki teeleivät.
Sydämettömintä on se, että hän tietää, ettei minulla ole veljeä-
enkä aio sellaista hankkia. - Jack-setä, ole kiltti.
Tule tänne, lapsukainen. Minkä ikäinen olet?
Olen 18, Augusta-täti.
Vapaudut holhoajastasi melko pian.
Isoisän testamentti määrää, että hän on täysi-ikäinen 35-vuotiaana.
Ei se niin vakavalta kuulosta. 35 on oikein hyvä ikä.
Lontoossa on jalosukuisia naisia-
jotka ovat olleet 35 vapaaehtoisesti vuosikausia.
Voisitko odottaa, että täytän 35? - Tietysti voisin.
Tiesin sen. Mutta minä en voisi. - Mitä me sitten voimme?
En tiedä, herra Moncrieff.
Rakas herra Worthing. Neiti Cardew sanoi selvästi -
ettei voi odottaa niin kauan. Se kertoo kärsimättömyydestä-
mutta pyytäisin teitä harkitsemaan päätöstänne.
Päätös on teidän käsissänne. Kun saan luvan naida Gwendolenin -
sallin ilomielin veljenpoikanne ja holhokkini välisen liiton.
Ehdotuksenne ei tule kuuloonkaan.
Saamme siis tyytyä intohimoiseen naimattomuuteen.
Viiden ja ellei kuudenkin juna on jo mennyt.
Saamme kuulla ikäviä huomautuksia asemalla.
Olen valmiina kasteisiin. - Kasteisiin, sir?
Eikö se ole ennenaikaista?
Molemmat herrat haluavat kasteen.
Tuossa iässä! Miten irvokasta ja epäuskonnollista.
Kiellän sen, Algy. En siedä moista liioittelua.
Anteeksi keskeytys, tohtori Chasuble.
Neiti Prism pyysi kertomaan -
että hän odottaa sakastissa. On odottanut jo jonkin aikaa.
Neiti Prism sakastissa?
Odottamassa teitä. - Neiti Prism?
Mainitsitteko neiti Prismin? - Kyllä, madame.
Minä olen... - Terveydeksi.
Liityn hänen seuraansa.
Onko neiti Prism inhottava naisolento, joka on opettavinaan?
Hän on mitä sivistynein lady ja kunniallisuuden perikuva.
Ilmeisesti sama henkilö. Viekää minut heti sakastiin.
Olen odottanut teitä, tohtori.
Prism!
Missä se vauva on?
34 vuotta sitten -
lähditte lordi Bracknellilta 104 Upper Grosvenor Streetiltä-
lastenvaunujen kanssa, joissa oli poikavauva.
Ette koskaan palannut.
Poliisi löysi lastenvaunut -
paria viikkoa myöhemmin hylättyinä Länsi-Lontoon laitamilta.
Lastenvaunuissa oli kolmiosainen ja vastenmielisen imelä romaani.
Poikavauvaa ei löytynyt. Missä se vauva on, neiti Prism?
Joudun häpeäkseni tunnustamaan etten tiedä, lady Bracknell.
Tosiasiat ovat seuraavat.
Kyseisenä aamuna, joka paloi elävästi mieleeni -
valmistauduin viemään vauvan ulos.
Mukanani oli myös vanha mutta tilava laukku -
johon aioin laittaa romaanini käsikirjoituksen -
jota vapaa-aikanani kirjoitin.
Hajamielisenä hetkenä, en ikinä anna sitä itselleni anteeksi -
laitoin käsikirjoituksen lastenvaunuihin...
Ja vauvan laukkuun.
Laitoin käsikirjoituksen lastenvaunuihin...
Ja vauvan laukkuun.
Mutta minne veitte laukun? - Älkää kysykö, herra Worthing.
Asialla on merkitystä.
Vaadin saada tietää, minne jätitte laukun ja vauvan.
Jätin sen säilöön isohkolle lontoolaiselle juna-asemalle.
Mille asemalle? - Victorialle, Brightonin linjalle.
Jack-setä on kumman kiihdyksissä.
Onko tämä kyseinen laukku?
Harkitkaa tarkkaan.
Monen onni on vastauksesta kiinni. - Laukku on epäilemättä minun.
Mikä onni saada se odottamatta takaisin.
Sen puuttuminen on aiheuttanut paljon vaivaa.
Olette saanut takaisin paljon enemmän. Minä olin se poikavauva.
Sinä? - Kyllä.
Äiti!
Olen naimaton, herra Worthing. - Se on kieltämättä pettymys.
Kenellä on oikeus heittää ensimmäinen kivi?
Eikö katumus hyvitä erehdyksen?
Annan anteeksi, äiti. - Tässä on väärinymmärrys.
Tuo lady osaa kertoa, kuka te oikeasti olette.
En tahtoisi olla utelias, mutta kertoisitteko kuka olen.
Olette sisarrukkani, rouva Moncrieffin poika.
Ja näin ollen Algyn pikkuveli.
Algyn pikkuveli?
Joten... minulla onkin veli. - Kyllä.
Tiesin, että minulla on veli!
Olen aina sanonut niin.
Miten saatoit epäillä veljeni olemassaoloa?
Neiti Prism, kovaonninen veljeni. Gwendolen, kovaonninen veljeni.
Lady Bracknell, minun veljeni.
Algy!
Odottamattomien käänteiden johdosta, herra Moncrieff-
sallin teidän antaa suukon Augusta-tädille.
Herra Moncrieff...
Tapahtuneen ja lapsuudessanne aiheuttamani murheen jälkeen -
velvollisuuteni on erota tehtävistäni.
Se ei tule kuuloonkaan.
Se on minun velvollisuuteni. Olen opettanut Cecilylle jo kaiken.
Mitä tulee naimisiinmenon vaikeaan taitoon -
Suloinen Cecily päihitti opettajansa kirkkaasti.
Hetkinen, neiti Prism.
Tohtori Chasuble.
Olen päätynyt siihen, että kirkko on osittain erehtynyt avioliitosta.
Kirjoituksiin on luikerrellut vääriä tulkintoja.
Siitä johtuen...
Tahtoisin pyytää kättänne.
Frederick. - Laetitia.
Rakas Cecily. - Rakas Algernon.
Minun Gwendolenini. - Minun... Niin, kuka?
Mikä ristimänimenne on nyt, herra Moncrieff-
kun olettekin joku muu? - Minä vallan unohdin.
Se täytyy selvittää heti. Saanko häiritä, Augusta-täti.
Oliko minut kastettu, kun jäin laukkuun?
Muistaakseni sinut oli kastettu isäsi mukaan.
Mikä isäni nimi oli? -En muista kenraalin nimeä juuri nyt...
Epäilemättä hänellä oli nimi. - Muistatko sinä?
Emme olleet puheväleissä. Hän kuoli, kun olin kolme.
Nimi löytyy sotilasluetteloista.
Kenraali oli pohjimmiltaan rauhan mies paitsi mitä tuli perhe-elämään.
Mutta nimi löytyy varmasti sotilasluetteloista.
Tässä ovat luettelot 40 vuodelta. Olisi pitänyt lukea näitä aiemmin.
Luutnantit... kapteenit... everstit...
Kenraalit! Maxbolm, Magley-
Markby, Migsby, Mobbs, Moncrieff!
Luutnantti 1860, ristimänimet...
Enkö aina sanonut, että nimeni on aito, Gwendolen?
Se on kuin onkin Ernest.
Tietysti nimi on Ernest.
Tiesin alusta alkaen, että sinulla ei voi olla muuta nimeä.
Sisarenpoikani. Taidatte takertua pikkuseikkoihin.
Päinvastoin, Augusta-täti. Olen tajunnut -
että tärkeintä on olla aito.
Ylä-äänesi tekevät meille hallaa. - Tahdot heidät tänne, vai mitä?
Se ei ikinä onnistu, jos laulat noin. -Ettäs kehtaat.
Minä otan tästä. - Ei, vaan minä. Mene makuulle.
Minäpä! - Hiljaa! Täältä pesee.
Varovasti.
Vähemmän on enemmän.
Se meni ihan hyvin. - Pitäisiköhän meidän mennä ylös?
Älä puhu roskaa. - Parempi puhua kuin kuunnella.
Kuulitko kuinka soitin, Lane? - Ei ole kohteliasta kuunnella, sir.